Masentuneen ihmisen itsekeskeisyys vituttaa!
Masentuneen ihmisen itsekeskeisyys vituttaa!
Vittu, että vituttaa! Ystäväni erosi varmaan vuosi sitten urposta, tunnevammaisesta miehestään. Ennen heidän eroaan, ja itse asiassa jo ennen heidän avioliittoaankin, lohdutin tuntikausia ystävääni, kun hänen urpo miehensä käyttäytyi aivan miten sattui ystävääni kohtaan. Eron aikoihin autoin häntä parhaani mukaan, juttelin ja pidin seuraa ja niin poispäin.
Mutta mutta. Ystävälleni ero edelleenkin kova paikka, vaikka hänellä on uusi poikaystävä, joka on miljoona kertaa mukavampi ja tasapainoisempi tapaus ja jopa ystäväni mukaan fyysisesti viehättävämpi kuin se vanha urpo. Ystäväni haikailee sen vanhan perään, vaikka suhde oli henkisesti ja fyysisesti väkivaltainen ja vaikka hän sanoo, että joka kerta kun hän tapaa tätä vanhaa, hänestä tuntuu pahalta, koska tämä vanha esim. kritisoi ystäväni ulkonäköä (ystäväni näyttää mallilta).
Välillä musta tuntuu, että mun ystävästä on paljon mukavampaa valittaa dramaattisesti menneestä kuin nauttia nykyhetkestä tai yrittää parantaa sitä. Se rakastaa toistella dramaattisia lauseita menneestä ja kieriä surumielisyydessä. Terapiassakin hän kävi jonkin aikaa, mutta lopetti, koska se kuulemma maksoi liian paljon. Samaan aikaan hän tietenkin kuitenkin ostelee vaatteita, joita ei tarvitse. Hän myös sanoi, että terapeutti yritti vetää häntä "keinotodellisuuteen", joka siis tarkoittaa sitä, että terapeutti yritti saada näkemään sen vanhan, paskan suhteen vahingollisuuden ja kauheuden.
Sitten kun ystävälläni menee tosi huonosti, hän ei vastaa puhelimeen eikä viesteihin. Ensi lauantaina on meidän läheisen ystävän polttarit ja nyt hän oli ilmoittanut kaasolle, ettei tule. Eikä tietenkään maininnut syytä, miksi ei, koska syy olisi ollut "ei minusta varmaan ole paljon iloa" tai "minä en varmaan ole kauhean mukavaa seuraa". Voi vittu. Olen kyllä muutamankin kerran sanonut hänelle, että mulla on hänen kanssaan ihan yhtä mukavaa, oli hän surullisella tai iloisella päällä.
Mua vituttaa tuollainen sosiaalisista tilaisuuksista poisjääminen. Tämä ei ole todellakaan ensimmäinen kerta, kun sitä tapahtuu. Rupeaa pikkuhiljaa vituttamaan, kun vuosien varrella on tullut järjestettyä yhtä sun toista kivaa, josta tämä ystävä itsesäälisesti jää pois. Ja sitten tämä ystävä vielä jaksaa ihmetellä, miten ihmissuhteet eivät kestä.
Niin, ja vielä sellainen lisäys, että kun saan yhteyden ystävääni, aion kertoa kaiken tämän hänelle tiukkaan, mutta ystävälliseen sävyyn. En jaksa enää hymistellä ja hyssytellä.
Mutta mutta. Ystävälleni ero edelleenkin kova paikka, vaikka hänellä on uusi poikaystävä, joka on miljoona kertaa mukavampi ja tasapainoisempi tapaus ja jopa ystäväni mukaan fyysisesti viehättävämpi kuin se vanha urpo. Ystäväni haikailee sen vanhan perään, vaikka suhde oli henkisesti ja fyysisesti väkivaltainen ja vaikka hän sanoo, että joka kerta kun hän tapaa tätä vanhaa, hänestä tuntuu pahalta, koska tämä vanha esim. kritisoi ystäväni ulkonäköä (ystäväni näyttää mallilta).
Välillä musta tuntuu, että mun ystävästä on paljon mukavampaa valittaa dramaattisesti menneestä kuin nauttia nykyhetkestä tai yrittää parantaa sitä. Se rakastaa toistella dramaattisia lauseita menneestä ja kieriä surumielisyydessä. Terapiassakin hän kävi jonkin aikaa, mutta lopetti, koska se kuulemma maksoi liian paljon. Samaan aikaan hän tietenkin kuitenkin ostelee vaatteita, joita ei tarvitse. Hän myös sanoi, että terapeutti yritti vetää häntä "keinotodellisuuteen", joka siis tarkoittaa sitä, että terapeutti yritti saada näkemään sen vanhan, paskan suhteen vahingollisuuden ja kauheuden.
Sitten kun ystävälläni menee tosi huonosti, hän ei vastaa puhelimeen eikä viesteihin. Ensi lauantaina on meidän läheisen ystävän polttarit ja nyt hän oli ilmoittanut kaasolle, ettei tule. Eikä tietenkään maininnut syytä, miksi ei, koska syy olisi ollut "ei minusta varmaan ole paljon iloa" tai "minä en varmaan ole kauhean mukavaa seuraa". Voi vittu. Olen kyllä muutamankin kerran sanonut hänelle, että mulla on hänen kanssaan ihan yhtä mukavaa, oli hän surullisella tai iloisella päällä.
Mua vituttaa tuollainen sosiaalisista tilaisuuksista poisjääminen. Tämä ei ole todellakaan ensimmäinen kerta, kun sitä tapahtuu. Rupeaa pikkuhiljaa vituttamaan, kun vuosien varrella on tullut järjestettyä yhtä sun toista kivaa, josta tämä ystävä itsesäälisesti jää pois. Ja sitten tämä ystävä vielä jaksaa ihmetellä, miten ihmissuhteet eivät kestä.
Niin, ja vielä sellainen lisäys, että kun saan yhteyden ystävääni, aion kertoa kaiken tämän hänelle tiukkaan, mutta ystävälliseen sävyyn. En jaksa enää hymistellä ja hyssytellä.
Pomintoja. Ystäväsi ei ole valmis ihmissuhteeseen. Ei ollut ehkä siihen ensimmäisenkään. Ei siitä toisesta ihmisestä pelkästään kannata etsiä sitä hyvää oloa, jos itsellä ei ole hyvä olla. Se on helposti pitkälti läheisriippuvaisuutta ja se ruokkii itseään epäterveen ihmissuhteen muodossa.
Veikkaan, että ystäväsi on masentunut, jolloin hänellä ei yksinkertaisesti ole voimavaroja olla muuta kuin on. Nuo kertomasi oireet ovat tyypillisiä masennusoireita eli kärsimättömyys, päättämättömyys, huonotuulisuus, potilaana käyttäytyminen jne.
Suosittelisin terapiaa.
Veikkaan, että ystäväsi on masentunut, jolloin hänellä ei yksinkertaisesti ole voimavaroja olla muuta kuin on. Nuo kertomasi oireet ovat tyypillisiä masennusoireita eli kärsimättömyys, päättämättömyys, huonotuulisuus, potilaana käyttäytyminen jne.
Suosittelisin terapiaa.
Ja voisit vaikka (jos jaksat) kysellä halvimpien perään ja listata vaihtoehdot valmiiksi? Myönnän vähän shokittuneeni kun luin tän aamusta, tietyt kohdat aivan kuin ystäväni suusta muutama kuukausi taaksepäin - minulle riitti "uhkaus" kaverisuhteen päättymisestä, mutta en ollutkaan oikeasti masentunut... Olin vain väärillä urilla ja pinttynyt.Pyry-Matias kirjoitti:Suosittelisin terapiaa.
Re: Masentuneen ihmisen itsekeskeisyys vituttaa!
Masentuneet ihmiset nyt vaan on juuri tollaisia. Älä viskaa häntä pihalle vaan potki terapiaan uudelleen. Kärsivällisyyttä, en nyt sano että tuon kaiken kestäminen nyt on sun velvollisuutesi, mutta jos haluat olla ystävä, niin kärsivällisyyttä! Äläkä syytä masentunutta itsesäälistä. Se voi ehkä näyttää siltä, mutta kyseessä ei ole oma valinta josta noustaan ottamalla itseään niskasta kiinni ja päättämällä lopettaa itsensä sääliminen. Sun ystävän päässä asiat on oikeasti vaan niin mustia kun mitä se sanoo.mustanikki kirjoitti:Välillä musta tuntuu, että mun ystävästä on paljon mukavampaa valittaa dramaattisesti menneestä kuin nauttia nykyhetkestä tai yrittää parantaa sitä. Se rakastaa toistella dramaattisia lauseita menneestä ja kieriä surumielisyydessä. Terapiassakin hän kävi jonkin aikaa, mutta lopetti, koska se kuulemma maksoi liian paljon. Samaan aikaan hän tietenkin kuitenkin ostelee vaatteita, joita ei tarvitse. Hän myös sanoi, että terapeutti yritti vetää häntä "keinotodellisuuteen", joka siis tarkoittaa sitä, että terapeutti yritti saada näkemään sen vanhan, paskan suhteen vahingollisuuden ja kauheuden.
Sitten kun ystävälläni menee tosi huonosti, hän ei vastaa puhelimeen eikä viesteihin. Ensi lauantaina on meidän läheisen ystävän polttarit ja nyt hän oli ilmoittanut kaasolle, ettei tule. Eikä tietenkään maininnut syytä, miksi ei, koska syy olisi ollut "ei minusta varmaan ole paljon iloa" tai "minä en varmaan ole kauhean mukavaa seuraa". Voi vittu. Olen kyllä muutamankin kerran sanonut hänelle, että mulla on hänen kanssaan ihan yhtä mukavaa, oli hän surullisella tai iloisella päällä.
Mua vituttaa tuollainen sosiaalisista tilaisuuksista poisjääminen. Tämä ei ole todellakaan ensimmäinen kerta, kun sitä tapahtuu. Rupeaa pikkuhiljaa vituttamaan, kun vuosien varrella on tullut järjestettyä yhtä sun toista kivaa, josta tämä ystävä itsesäälisesti jää pois. Ja sitten tämä ystävä vielä jaksaa ihmetellä, miten ihmissuhteet eivät kestä.
Vielä kerran: koeta kestää ystäväsi rinnalla ja potki se terapiaan! Sano sille, että vaikka ensimmäisen terapeutin kanssa ei synkannut, niin toisen tai kolmannen kanssa voi jo synkata hyvinkin. Eikä raha useimmiten ole este. Hinta omasta pussista on noin 70-80 euroa/tunti, peruskelakorvauksilla suoraan puolet siitä, ja lääkärin B-lausunnolla päästään jo hintaluokkaan 20 euroa/tunti. (Vedin hinnat melko hatusta, mutta ei ne paljoa heitä.) Pieni hinta paremmasta jatkoelämästä joka tapauksessa.
Re: Masentuneen ihmisen itsekeskeisyys vituttaa!
Mun tapauksessa oli niin, että lääkärin lähete ohjasi kunnalliselle aikuispsykiatrian kilinikalle, ainoa kustannus oli yksityisen yleislääkärin lasku (noin 40e), sekä terapian aloituksen jälkeen lääkkeet (muistaakseni 6-7 euroa/n 3kk). Ei se aina ole kallista. Vaatii vain senm oman halun lähteä selvittämään tilannettaan.Zeb kirjoitti:Hinta omasta pussista on noin 70-80 euroa/tunti, peruskelakorvauksilla suoraan puolet siitä, ja lääkärin B-lausunnolla päästään jo hintaluokkaan 20 euroa/tunti. (Vedin hinnat melko hatusta, mutta ei ne paljoa heitä.) Pieni hinta paremmasta jatkoelämästä joka tapauksessa.
Re: Masentuneen ihmisen itsekeskeisyys vituttaa!
Joo taitaapa kunnallisella päästä vielä halvemmalla jos onnistuu itsensä sinne änkeämään - monelle masentuneelle aika ylivoimainen suoritus, riippuu kylläkin asuinpaikasta. Tässä asiassa auttaa lisäksi varmasti jos on kunnolla seko, eli psykoottistasoisesti sairas, "pelkällä" masennuksella vaikeampaa. Kunnallisella puolella sitten se miinus, että terapeuttia tuskin pääsee hirveästi valitsemaan, privaatissa taas valinnanvaraa riittää.mustanikki kirjoitti:Mun tapauksessa oli niin, että lääkärin lähete ohjasi kunnalliselle aikuispsykiatrian kilinikalle, ainoa kustannus oli yksityisen yleislääkärin lasku (noin 40e), sekä terapian aloituksen jälkeen lääkkeet (muistaakseni 6-7 euroa/n 3kk). Ei se aina ole kallista. Vaatii vain senm oman halun lähteä selvittämään tilannettaan.Zeb kirjoitti:Hinta omasta pussista on noin 70-80 euroa/tunti, peruskelakorvauksilla suoraan puolet siitä, ja lääkärin B-lausunnolla päästään jo hintaluokkaan 20 euroa/tunti. (Vedin hinnat melko hatusta, mutta ei ne paljoa heitä.) Pieni hinta paremmasta jatkoelämästä joka tapauksessa.
Sain ystäväni kiinni ja kerroin ajatuksistani. Hän ei ihan oikeasti ollut tajunnut, että hänen poisjääntinsä voisi olla iso juttu morsiamelle. Ja kyllä poisjäämisen syy tuntui olevan enemmänkin mukavuudenhalu kuin sängyn pohjalle kaatava masennus, mistä kertoo sekin, että hän lähetti eilen hyväntuulisen viestin, jossa kertoi olleensa leffassa. Hän lupasi lähteä polttareihin sittenkin, mikä on hyvä juttu kaikille osapuolille.
Niin... kaikki, kun eivät ole välttämättä oikeasti masentuneita ja jos ovat olleetkin, ovat päässeet siitä yli. Mut se on kai helpompi verhota asioita masennuksen sisään, kun ei osaa tai halua kohdata asioita. Jos tukee ystävää vuodesta toiseen, ymmärrän, että alkaa pikkuhiljaa mennä hermo. Kuinka sitä voisi sitten edes luottaa ystäväänsä, jos tämä voi itsesäälin varjolla jättää tekemättä asioita? Ja kuinka kauan ihminen saa käyttäytyä itsekkäästi, jos on masentunut Pitäisi joskus ottaa itseään niskasta kiinni. Vai voiko ihminen olla koko ikänsä masentunut, koskaan siitä parantumatta ja sen varjolla myös olla koko ikänsä itsekäs niin, että muiden on vain hyväksyttävä se?Geetzu kirjoitti:
Myönnän vähän shokittuneeni kun luin tän aamusta, tietyt kohdat aivan kuin ystäväni suusta muutama kuukausi taaksepäin - minulle riitti "uhkaus" kaverisuhteen päättymisestä, mutta en ollutkaan oikeasti masentunut... Olin vain väärillä urilla ja pinttynyt.
Vaikeita asioita.
jos ihminen on oikeasti masentunut, sanotaan sitten että kliinisesti masentunut, eikä vaan "mieli maassa" niin miltä on mahtanut tuntua että joku vielä siihen päälle uhkaa katkaista ystävyyssuhteen??? se voi olla jollekin viimeinen pisara, jonkun ainoa piristävä asia ja sitten tullaan sanomaan että "sä oot niin surkee en mä enää oo sun kaveri"....
tai aivan sama, kyllä se pahalta tuntuu vaikka oiskin vaan talvimasennus menossa. (tulipa vaan vielä mieleen, masentuneen on vaikea pitää yhteyttä ulkomaailmaan, miksei se ulkomaailma koskaan soita?!
)
masentuneelle ei pidä ikinä sanoa että "otat ittees vaan niskasta kiinni, kyl se siitä" koska sairas ei pysty ottamaan itseään niskasta, vaikka miten haluaisi. masentuneen mustiin ajatuksiin kun lisää vielä ton "oot vaan niin paska kun et pysty!" niin johan on asiat taas huonommalla mallilla... ne itsesyytökset joita masentunut tuntee jo muutenkin, eivät tarvitse yhtään lisää vettä myllyyn. parempi tapa olisi olla oikeasti läsnä, kuunnella ja auttaa, kysellä vaikka valmiiksi niitä terapeutteja, tai viedä se kaveri joskus kahville tai lenkille.
itsekästä on myös se että "meidän juhlat menee nyt pilalle kun toi yks laiskimus ei tule vaan makaa kotona" jos se on oikeasti sairas!
mutta jos se vaan haluaa olla drama queen ja on muutenkin ihan mulkku eikä oikeasti masentunut, niin sitten ymmärrän alkuperäisen tuohtumuksen. mutta eihän sitä tämän perusteella voi tietää, että kummasta on kyse.
pointti nyt oli vaan se, että on mulkkuja ja itsekkäitä ihmisiä ja sitten oikeasti sairaita ja masentuneita, ja kantsii miettiä tarkkaan että kummalla tavalla kohtelee ihmistä...
![Surprised :o](./images/smilies/icon_surprised.gif)
![Crying or Very sad :cry:](./images/smilies/icon_cry.gif)
masentuneelle ei pidä ikinä sanoa että "otat ittees vaan niskasta kiinni, kyl se siitä" koska sairas ei pysty ottamaan itseään niskasta, vaikka miten haluaisi. masentuneen mustiin ajatuksiin kun lisää vielä ton "oot vaan niin paska kun et pysty!" niin johan on asiat taas huonommalla mallilla... ne itsesyytökset joita masentunut tuntee jo muutenkin, eivät tarvitse yhtään lisää vettä myllyyn. parempi tapa olisi olla oikeasti läsnä, kuunnella ja auttaa, kysellä vaikka valmiiksi niitä terapeutteja, tai viedä se kaveri joskus kahville tai lenkille.
itsekästä on myös se että "meidän juhlat menee nyt pilalle kun toi yks laiskimus ei tule vaan makaa kotona" jos se on oikeasti sairas!
![Shocked :shock:](./images/smilies/icon_eek.gif)
pointti nyt oli vaan se, että on mulkkuja ja itsekkäitä ihmisiä ja sitten oikeasti sairaita ja masentuneita, ja kantsii miettiä tarkkaan että kummalla tavalla kohtelee ihmistä...
Ulkona paistaa aurinko,
mutta sisällä sataa.
mutta sisällä sataa.
No ei tuo tilanne ainakaan lässytystä enää kaipaa.
Ehdottaisin, että sanot vaan ystävällesi suoraan, mitä ajattelet. Ja perustele.
Vaikutti nimittäin tuon tekstin pohjalta, että sulla olisi näiden mielipiteidesi taakse myös varsin juhlavaa näyttöäkin olemassa.
Pystyykö ystäväsi todella omastakaan mielestään järkevästi perustelemaan tämän käyttäytymisensä?
Jos ystäväsi ei sinun avustuksella saa silmiään enempää auki, hänet pitäisi jotenkin saada itse näkemään lohduttomalta vaikuttava tilanteensa ja
itse huomaamaan avuntarpeensa.
Muista sinäkin, ettei sun päässä voi klikata hänen puolestaan. Joku toinen ihminen on vain tiettyyn rajaan asti muiden "heräteltävissä". Vaikutti siltä, että olet jo tehnyt paljon ystäväsi eteen. Jos sinusta alkaa toistuvasti tuntua siltä, ettei hän taivu, anna olla ja odota, että hän tekee oma-aloitteisesti jotain itsensä eteen kuin että sinä olet se moottori koko ajan.
No joo... tää nyt oli tämmöstä keittiöpsykologiaa
Toivottavasti tulevaisuus on valoisampi. Voimia!![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Ehdottaisin, että sanot vaan ystävällesi suoraan, mitä ajattelet. Ja perustele.
Vaikutti nimittäin tuon tekstin pohjalta, että sulla olisi näiden mielipiteidesi taakse myös varsin juhlavaa näyttöäkin olemassa.
Pystyykö ystäväsi todella omastakaan mielestään järkevästi perustelemaan tämän käyttäytymisensä?
Jos ystäväsi ei sinun avustuksella saa silmiään enempää auki, hänet pitäisi jotenkin saada itse näkemään lohduttomalta vaikuttava tilanteensa ja
itse huomaamaan avuntarpeensa.
Muista sinäkin, ettei sun päässä voi klikata hänen puolestaan. Joku toinen ihminen on vain tiettyyn rajaan asti muiden "heräteltävissä". Vaikutti siltä, että olet jo tehnyt paljon ystäväsi eteen. Jos sinusta alkaa toistuvasti tuntua siltä, ettei hän taivu, anna olla ja odota, että hän tekee oma-aloitteisesti jotain itsensä eteen kuin että sinä olet se moottori koko ajan.
No joo... tää nyt oli tämmöstä keittiöpsykologiaa
Toivottavasti tulevaisuus on valoisampi. Voimia!
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- Target Ixtlan
- Kitisijä
- Viestit: 13
- Liittynyt: 25.04.2009 18:20
- Paikkakunta: Helsinki
Vuoden hiljaiselon jälkeen tuli sellainen lataus kännykkään ettei tosikaan.
"Toivon että paska kakaras kuolee.... tai äijäs... olis sulle ihan vitun oikein typerä lehmä... olisit säälittävä yksinhuoltaja... vitun itsekäs pätijä... vietä paska elämä... typerä kakaras sietää kuolla...et ole koskaan välittänyt...haluan kuolla..."
Todella. Kaikkeni, ja se on ihan vitun paljon, annoin. Välitin, tästä päivästä alkaen et ole mulle mitään.
"Toivon että paska kakaras kuolee.... tai äijäs... olis sulle ihan vitun oikein typerä lehmä... olisit säälittävä yksinhuoltaja... vitun itsekäs pätijä... vietä paska elämä... typerä kakaras sietää kuolla...et ole koskaan välittänyt...haluan kuolla..."
Todella. Kaikkeni, ja se on ihan vitun paljon, annoin. Välitin, tästä päivästä alkaen et ole mulle mitään.
-
- Kitisijä
- Viestit: 9426
- Liittynyt: 22.09.2008 13:03
- Riemumieli
- Kitisijä
- Viestit: 5971
- Liittynyt: 20.08.2005 23:12
- Paikkakunta: Vantaa
Kuinka monta viestiä se sitten tarvitsee? Nyt taisi tulla noin kymmenen, lisää varmaan tulossa kun vauhtiin pääsi. Lopettaa kyllä kun aikansa mesoaa, uskoisin.
Pelkoa ei aiheuttanut, mahdollisuus jonkin asteiseen toteutukseen on minimaalinen. Lienee kyse ennemminkin toiveesta.
Itse en halua olla enää missään tekemisissä kyseisen henkilön kanssa, joten tämmöset ei nyt nappaa ollenkaan.
Raja tuli vastaan.
Pelkoa ei aiheuttanut, mahdollisuus jonkin asteiseen toteutukseen on minimaalinen. Lienee kyse ennemminkin toiveesta.
Itse en halua olla enää missään tekemisissä kyseisen henkilön kanssa, joten tämmöset ei nyt nappaa ollenkaan.
Raja tuli vastaan.
Jos pystyisitte näyttämään jotenkin toteen, että tyypin käytös on omiaan esim. vähentämään valtion verotuloja, tyyppi istuisi jo linnassa.Riemumieli kirjoitti:Muistetaan, että raiskauksesta saa yleensä ehdollisen tuomion ja pedofiliasta myös. Miten yhdestä tekstiviestistä saisi yhtään mitään??? Vähän suhteellisuudentajua.
- Riemumieli
- Kitisijä
- Viestit: 5971
- Liittynyt: 20.08.2005 23:12
- Paikkakunta: Vantaa
Kymmenestä voisi jo saada prosessin käyntiin. Tosin laiton uhkaus rikoksena on varsin mitätön, helposti tulisi syyttämättäjättämispäätös tai muutama päiväsakko.RP kirjoitti:Kuinka monta viestiä se sitten tarvitsee? Nyt taisi tulla noin kymmenen, lisää varmaan tulossa kun vauhtiin pääsi. Lopettaa kyllä kun aikansa mesoaa, uskoisin.
Pelkoa ei aiheuttanut, mahdollisuus jonkin asteiseen toteutukseen on minimaalinen. Lienee kyse ennemminkin toiveesta.
Itse en halua olla enää missään tekemisissä kyseisen henkilön kanssa, joten tämmöset ei nyt nappaa ollenkaan.
Raja tuli vastaan.
Paras päivä ikinä.
Mä en taas oikein ymmärrä mitä tällä saavuttaisin? Tietysti jos häiriköinniksi menisi niin sitten. En kokenut viestejä esim. uhkaavina. Vaikka onhan se aika sairasta pyörittää vihaa yli vuosi tuolla jossain, mielestäni. Varsinkaan kun sellaiselle ei aikuisten oikeasti ole aihetta. Omia kuvitelmiaan, masentuneen päässä.Vesper kirjoitti:Jos joku laittais mulle viestin missä toivoisi lähimmäisteni kuolemaa, ihan saletisti hoitaisin sinivuokkojen yhteydenoton kaverille.
-
- Kitisijä
- Viestit: 9426
- Liittynyt: 22.09.2008 13:03
- Riemumieli
- Kitisijä
- Viestit: 5971
- Liittynyt: 20.08.2005 23:12
- Paikkakunta: Vantaa
Suomessa täytyisi olla oma Equalizer, kutsukaa McCall! http://en.wikipedia.org/wiki/The_Equalizer
Lähestymiskielto olisi silloin todellinen kielto, ei vain rehellisten kansalaisten pelottelemiseksi luotu instituutio.
Lähestymiskielto olisi silloin todellinen kielto, ei vain rehellisten kansalaisten pelottelemiseksi luotu instituutio.
Paras päivä ikinä.
- Riemumieli
- Kitisijä
- Viestit: 5971
- Liittynyt: 20.08.2005 23:12
- Paikkakunta: Vantaa
Näin tuomarikunta varmasti ajattelisi. Paitsi jos olisi Hallberg ja haluaisi Suomeen pari häiritsijän mummoa.SikaMika kirjoitti:Jos pystyisitte näyttämään jotenkin toteen, että tyypin käytös on omiaan esim. vähentämään valtion verotuloja, tyyppi istuisi jo linnassa.
Muuten Suomessa edelleen maine ja mammona ovat arvokkaampia kuin henki ja terveys. Tiedottoman saa raiskata, eikä saa tuomiota raiskauksesta, kunhan pitää huolen siitä, ettei itse saattanut toista tiedottomaan tilaan. Autolla voi ajaa toisen hengiltä ja selvitä pienellä sakolla. Poliisi saa lisäksi raiskata lapsia virka-asemaansa vetoamalla saaden tuomioksi pienen tukistuksen, mitä ei tietysti saa tehdä, koska se on lievä pahoinpitely.
Paras päivä ikinä.